У кожної великої компанії свої витоки, своя історія. В нашій групі все починалося дуже просто: знайшли за оголошенням вантажну машину, позичили сто доларів для часткової передоплати транспорту (бо ж незнайомі людям) і зателефонували до Львова на «Світоч». Львів підтвердив, що нам вірить і товарний кредит надасть.
Саме тоді починалося дистpибуторство, і “Світоч” був з- поміж перших, хто запроваджував цю справу. Ризики для “Світоча” та інших першопрохідців, звісно, були, підприємства недержавної форми власності тільки створювалися, чимало їх реєструвалося, як мовиться, під парканом.
Отож, перша машина завантажена, кондитерка розвозиться по магазинах райцентрів Волині. Націнку можна було тоді робити і двадцять, і тридцять відсотків, однаково все йде на “ура” – у магазинах порожні полиці, лише морська капуста в склобанці довгими рядочками… Розвантажуємо машину у Володимирі-Волинському вже увечері, аж тут вельми кепська пригода – так зване тоді “веєрне” вимкнення електрики. Накладні виписуємо при сірниках, так само присвічуємо, аби побачити надписи на ящиках. А вже наступного ранку дзвінок із Володимира-Волинського – пересортицю допущено-таки, сумарно їм передали в порядних розмірах. Так розвіявся давній міф про те, що в торгівлі працює багато нечесних людей. А могли б промовчати тамтешні колеги… До слова, багато разів нас самих “кидали” нечесні, з дозволу сказати, партнери. І що цікаво: ані один із цих “кидалів” не розжився, жоден не зміг розкрутитися. Будь-яке правило може мати виняток, а тут – без винятку.
Іван Корсак Член Ради директорів Член спілки письменників України Лауреат премії ім. В.Чорновола